- Jag kan inte fatta att vi är på väg. - Inte jag heller.
Det är så fantastiskt. Tack, älskling.
Gå inte. Jag kommer alldeles strax.
Fiona?
- Jösses... Vad har hänt? - Kan du hjälpa till?
Så där, ja.
Gud...
Så, ja. Nu blir det bättre. Jag ska torka bort de där tårarna.
Herregud...
Ta ett djupt andetag, så känner du dig bättre.
Du behöver ett djupt andetag med frisk luft.
- Här. - Där borta.
Du är väldigt vacker.
Så där, ja.
- Ska ni till Istanbul? - Ja, och sen med flyg till Bombay.
Hur långt ska du?
Längre bort.
Mycket längre bort.
- Men varför åker ni till Indien? - Vi behövde kliva av ekorrhjulet.
Vi i väst har mycket att lära av Indien.
- Jaså? Vad då, till exempel? - Ja, sinnesro och sånt där.
Karma-Nirvana-syndromet. Bara strunt, tyvärr.
Indien är flugor, stank och tiggare. Det är världens bullrigaste plats.
- Ni har säkert rätt. - Mr Singh är nog ödmjuk om sitt land.
Jag längtar dit. Det är min bröllopsdagspresent.
- Vi har varit gifta i sju år. - Jaha! Äktenskapsterapi.
Onödigt, kära ni. Med en så vacker fru står alla män emot sjuårsklådan.
- Är du trött, älskling? - Helt utpumpad.
Det är säkert havsluften.
- En sängfösare? - Eller gå till sängs?
- Kom igen. En enda. - Nej, gå du.
Följ mig till hytten först. Jag är slut.
- Är du säker, så. - Helt säker.
Och det är inte bra för ett gift gammalt par att hänga ihop jämt.
- Vad får det vara, sir? - Whisky och soda, tack.
Hej.
- Känner du dig bättre? - Bättre än vad?
Du kommer väl ihåg i eftermiddags... på toaletten.
Toaletten? Är det din vanliga raggningsvana?
Det är klart att jag minns. Jag har perfekt minne...
- när jag känner för det. - Jaha.
- Är det här nån lek? - Ja.
- Vill du dansa? - Jag brukar inte dansa, direkt.
Nej, självklart inte.
- Vad heter du? - Nigel Dobson. Hej.
Okej, Nigel. Roa mig. Säg nåt roligt.
Jösses...
Du är fransk, va? Det hörs på din brytning.
Din engelska är väldigt bra, men det hörs om man är "groda"...
Ursäkta. Det var dumt. Det slank ur mig.
Jag jobbar med euro-obligationer. Vi säger alltid "grodor" om fransmän.
Du har rätt. Det är trist.
Men ni kallar väl oss för "rostbiff"? Rostbiff! Hur ni nu uttalar det.
Du är för rolig för mig, Nigel. Jag håller på att kvävas av skratt.
Hej så länge. Njut av din magnetiska, oemotståndliga personlighet.
- Romantiskt, va? - Ja, det är det. Strålande.
- Det är väl du som är Nigel? - Ja...
Ursäkta, känner jag dig?
Akta dig för henne.
Okej...
- Hon är en levande mansfälla. - Vad menar du?
Det vet du. Jag är hennes make.
Se vad hon gjorde med mig.
Så tråkigt.
Får jag fråga en sak, Nigel - jag får väl kalla dig Nigel-
-vad tycker du om henne?
Om du menar vad jag tror så är hon väldigt snygg.
Javisst. Allt det där och lite till. Du får stånd, va?
- Ursäkta mig? - Kom igen. Var inte så brittisk.
Du vill knulla henne. Erkänn. Det är inget brott.
- Jag har ingen aning om vad du menar. - Skitsnack!
Du är jättesugen på att få veta mer om henne, va?
- Det är du väl? - Här.
Gör mig en tjänst, Nigel. Hjälp mig över den jädrans tröskeln.
Båtarna är inte gjorda för såna som jag.
- Javisst. - Ställ dig på insidan.
Ta tag i hjulen. Hjulen! Och upp.
Jag hatar de här jävla båtarna.
Snällt att du förbarmar dig över en odräglig krympling.
Jag känner dig inte alls, men jag får en känsla av-
- att du är exakt den åhörare som jag har sökt.
Hoppas att du finner min berättelse intressant.
Jag vet att det är svårt att relatera till nåt som inte angår en.
Fast det kanske det redan gör.
Vi får vara ifred här.
Mimi har egen hytt.
Tack.
Ja...
Evigheten började för mig en höstdag i Paris-
- på 96:ans buss som pendlar mellan Montparnasse och Porte des Lilas.
Biljettkontroll.
Mademoiselle?
Madame?
Tack.
Monsieur. Er biljett, tack.
Jag har ingen.
Jag fick en skymt av himlen och dumpades sen på trottoaren.
- Varför berättar du det här? - Jag har alltid velat bli författare.
Min farfar tjänade en förmögenhet på kirurgiska instrument-
-och lade undan åt mig.
Vid hans död fick jag ut tillräckligt för att kunna flytta till Paris.
Paris - min drömstad.
Hemingway, Miller, Scott Fitzgerald...
Jag var fast besluten att följa i deras spår.
Kanske för besluten för mitt eget bästa.
Kanske tog det död på min originalitet.
Efter åtta års litterär strävan hade jag tre opublicerade romaner-
- och en stor bunt med refuseringsbrev. Men vem brydde sig?
Trottoarkaféer, fladdrande kjolar, flyktiga affärer...
Paris var himmelriket tills den där dagen på bussen.
Hjälper du mig?
Det var inte bra. Jag kunde inte skriva, kunde inte sova-
-kunde inte sluta tänka på henne.
Hon var nånstans där ute, min häxa i vita gympaskor.
Men var?
Jag var ständigt på 96:ans busslinje. Det blev en besatthet.
- Till och med förarna kände igen mig. - Allt väl?
- En aperitif? - Jag är döhungrig.
- Jag med. - Vi beställer direkt.
- Vad lockar dig? - Jag känner för en tartar.
- Det tar jag. - En tartar.
Nej, vänta. Jag tar hellre dagens soppa.
Nej, det får bli avokado med räkor.
Jag vill nog ha en aperitif ändå.
Martini. Dubbel.
- Och ni? - En Kir royal, tack.
Ursäkta mig.
Ursäkta, jag kunde inte prata nyss.
- Ingen fara. - Minns ni?
- Är du amerikan? - Minns du mig?
- Javisst. Du var så snäll. - Nu kan du betala tillbaka.
Ät middag med mig. Snart. När har du nån ledig kväll?
- I morgon. - Okej?
Mimi, rör på påkarna! Brickan.
Mimi...
Hon bad mig möta henne vid Centre du Marais klockan 22.30.
Jag var så ivrig att jag kom dit en halvtimme för tidigt.
Mina nervändar klirrade som klockor.
Skål för busslinje 96!
Har man sett! God kväll monsieur och madame.
- Vad får det lov att vara i kväll? - Ska vi låta honom bestämma?
Jo, monsieur Michai, i kväll låter vi er ta initiativet.
Då föreslår jag att ni börjar med "Blå elefantens pärla."
- Nej, överraska oss. - Javisst, monsieur. Lita på mig.
Hoppas att det var bra att låta honom beställa.
Jag talar inte thailändska så bra. Vi kanske får äta valpsvansar.
Har du nåt emot det?
Det var nåt fräsch och oskyldigt över henne.
En förbryllande blandning av sexuell mognad och barnslig naivitet-
- berörde mitt levnadströtta hjärta och raderade åldersskillnaden.
Min rumskompis är amerikan. Cindy. Du såg henne på danslektionen.
- Jag studerade i New York. - Hur länge?
- Tills pengarna tog slut. - Vilket betyder?
Sex månader. Jag älskar New York. Bästa platsen för dansare.
- Inte för författare? - Inte den här.
- Jag älskar Paris för mycket. - Skriver du om Paris?
- Paris och människor. - Får jag läsa nåt av dig?
- Vill du dansa för mig nån gång? - Om du vill.
- Lovar du? - Jag lovar.
Jag har letat överallt efter dig. Trodde du att du skulle se mig igen?
- Ja. - Är det sant?
- Ja, det är sant. - Menar du det?
Du behöll den...
Jag fryser om fötterna.
- Oj, en öppen spis. Fungerar den? - Om den gör.
Sätt dig och vila lite. Jag gör lite kaffe.
- Vill du ha varm choklad? - Ja, tack. Choklad.
- Kan vi göra en brasa? - Varför inte?
Du gör i ordning brasan och jag kaffet. Och chokladen.
Inget har överträffat det första uppvaknandets hänförelse.
Jag kunde ha varit Adam, med smaken av äpple färsk i min mun.
Jag tittade på hela världens skönhet förkroppsligad i en kvinnas form.
Med en plötslig, förblindande visshet visste jag att det här var rätt.
Sen lämnade vi inte lägenheten på tre hela dagar.
Vi var oskiljaktiga om dagen och omättliga om natten.
Vi levde på kärlek och torra croissanter.
Hon sa upp sig från jobbet. Jag klarade inte att vara utan henne.
"Jag hade fått en glimt av himlen och dumpades sen på trottoaren."
"Paradisets portar öppnades - och slog igen i mitt ansikte."
- Men de öppnades ju igen? - O, ja. Vidöppet.
- Fortsätt. Sluta inte. - Det var inte mer.
Så synd. Jag skulle kunna lyssna på dig för evigt.
Bravo! Ni vann en nalle åt damen. Snyggt. Duktig skjutet.
Ni får välja nalle. Vad sägs om den här?
Eller den här? Vore det nåt?
Den här? Madame tar den finaste.
Madame är en riktig kännare, och monsieur är en bra skytt.
- Jag älskar dig. - Va?
- Du hörde! - Älskar du mig?
- Är det inte farligt? - Inte om man kan sin sak.
Varför har du inte en elektrisk? Amerikaner gillar elektriska saker.
- Inte den här amerikanen. - Jag vet.
Det får dig att känna dig macho. Du är en riktig tiger.
- Du tror att du är Hemingway. - Han hade skägg.
- Får jag pröva? - Aldrig. Jag är rädd om mitt skinn.
Snälla? Snälla, bara ett litet försök.
Vem skulle kunna vägra dig nåt?
Så här.
Ja. Inte för vinklad.
Hennes murra var en nätt och diskret liten springa-
- men när djuret inuti väcktes av mina smekningar rörde det sig.
Det drog undan sidendraperiet framför sin lya-
-och blev en köttätande blomma-
- en spädbarnsmun som lystet sög mitt finger.
Jag älskade att reta hennes klitoris med min tungspets och sen lämna den-
- våt och glänsande, som en liten plaskande and i en damm av rosa kött.
Jaha...
- Men, Nigel. Se inte så chockad ut! - Sakta i backarna, gamle gosse.
Jag är detaljerad för att visa hur totalt förslavad jag var-
- till kropp och själ, av den varelse vars farliga charm har påverkat dig.
- Varför envisas du med att säga det? - Menar du att jag tar fel? Jaha.
Släpp det. Lämna mig åt mina minnen.
Om det hjälper dig att lätta ditt hjärta eller så...
- Du är en så medlidsam person, Nigel. - Ärligt talat så ska jag nog gå nu.
Min fru tror nog att jag har fallit överbord.
Du skulle bli en bra terapeut.
Få män skulle ha lyssnat till så mycket så länge.
Ja, ja... Tack för groggen.
Varför trodde han att du ville höra de smutsiga detaljerna?
Vet inte. Han går väl lös varje gång han fångar en publik. Stackare.
Stackare? Han är en verbal exhibitionist. Det är synd om frun.
Sa jag att jag mötte henne i baren i går?
- Nej. - Nej, jag sa inte det.
- Mådde hon bättre? - Ja, mycket bättre.
Hon ser inte så pjåkig ut.
- Tack. - De kommer.
- Va? - Din amerikanske vän och hans fru.
- Stirra inte. - Gud... Bara han inte parkerar här.
Efter allt han berättade i går?
Nigel, gamle gosse. Kul att ses. Det här måste vara din vackra fru.
Hej, jag heter Oscar. Mimi känner du väl redan?
- Och det gör väl du också, Nigel? - Ja. Hej.
Ursäkta, får jag tränga mig på? Vi var bjudna till kaptenens bord-
- men jag är allergisk mot skägg. Är ni allergiska mot krymplingar?
- Efter det kan vi inte vägra. - Då säger vi så.
- Gå du, älskling. - Tack. Ha det så kul.
Mimi delar inte min avsmak. Hon är inte så kräsen över lag.
Annars hade hon inte gift sig med mig.
Vilken tjej. Tar dem med storm som vanligt.
Bara vin. Vitt. Vad som helst utom retsina.
Ja, Mimi är underbar, men du... Jag vet inte vad du heter.
- Fiona. - Jag menar inte att vara fräck...
men din sorts skönhet är diskretare.
En oefterhärmlig brittisk ton, en slutenhet med outnyttjad potential.
Nigel har utnyttjat min potential i flera år. - Eller hur, Nigel?
Nå, Nigel?
Din ljuva fru antyder att hon har mist all mystik för dig.
- Sant eller falskt? - Alla har väl outforskade hörn.
Halvhjärtat, men bättre än inget.
Ja, Fiona. Det får duga. Men han har rätt. Alla har hemliga skrymslen.
Alla förhållanden, även harmoniska, bär frön till fars eller tragedi.
Vilka skyar! Vädret slår nog om.
Jösses, tar du tillflykt till vädret? Vet du vad jag hoppas?
Att skeppet sjunker och vi lämnas på en öde ö.
- Bara jag skulle överleva. - Charmerande. Varför?
Ingen skulle frestas av mitt skrumpna kadaver.
- Han har väl inte tråkat ut er? - Nej, inte alls.
Din man har en otrolig humor. Svart humor, men han är underhållande.
- Där ser du. - Vad då?
- De anser mig underhållande. - I små doser, kanske.
- Men nu lämnar vi dem i fred. - Javisst.
- Tack för att ni tog hand om honom. - Ingen orsak.
Fiona, jag har redan trängt mig på, men får jag be om en tjänst?
Nigel sa väl att vi fick en pratstund i går kväll?
Han är ett stimulerande sällskap. Får jag låna honom i eftermiddag?
- Bara nån timme. - Han är vuxen.
- Han behöver inte mammas tillåtelse. - Tack.
Årstiderna kom och gick. Mimis ansikte rymde tusen gåtor för mig än-
-hennes kropp tusen ljuva löften.
Men i mitt sinne lurade en outtalad rädsla-
- att förhållandet redan hade nått kulmen-
-att det hädanefter skulle gå utför.
Och då hände det nåt.
Nåt som skulle ta allt till en helt annan nivå.
Vi var i Kitzbühel på skidsemester. Jag hade hyrt en stuga där.
Det var en sån där varm och mysig kväll inomhus.
Stora, tjocka snöflingor singlade ner i mörkret bakom de frostiga rutorna.
Inget ljus, förutom skenet från tv:n. Mimi på golvet iklädd enbart t-shirt.
Hon såg på nån gammal amerikansk såpa dubbad till tyska.
Jag låg i soffan och såg på henne, raklång och redlöst berusad.
Plötsligt reste hon sig upp, gick sakta fram till tv:n-
-särade på benen-
- och pissade på rutan, som om hon ville sudda ut den.
Tiden stannade upp. Sen rullade jag av soffan och kröp dit som en dåre.
Jag slingrade mig in mellan hennes ben och vände mig.
Och genast drunknade jag i en varm, gyllene kaskad.
Det stänkte på kinderna, fyllde näsborrarna, sved i ögonen...
Sen fick hjärnan en stöt av multimegavolts-intensitet.
Det kom en förblindande blixt bakom ögongloberna.
- Jag upplevde mitt livs orgasm. - För Guds skull...
En glödande klinga genomborrade mig om och om igen.
Det var min Nilen, Ganges, Jordan, Ungdomens källa, mitt andra dop.
Jag är lika tolerant som andra, men det finns gränser.
Sluta snattra. Jag delar ju med mig av en uppenbarelse, för fasen!
- Jag vill vidga dina sexuella vyer. - Och behöver de vidgas?
Dina kullerbyttor med Fiona duger säkert - rena och hygieniska.
Lämna oss utanför det här, för helvete!
Vi är åtminstone anständiga. Vad tar du dig till?
Att avslöja detaljer om ditt perversa sexliv för en främling är vidrigt.
Vidrigt? Har du nånsin känt äkta, överväldigande passion?
Har du nånsin dyrkat en kvinna på riktigt? Sån kärlek är inte vidrig.
Allt som sker emellan en blir ett sakrament. Förstår du inte?
Kom och sätt dig. Drick mer te. Det lugnar nerverna.
Nå, i vilket fall var det vårt sexuella Rubicon.
Det öppnade för alla tänkbara nya möjligheter.
Jag hade alltid anat att det kunde vara högst njutbart-
-att förödmjukas av en vacker kvinna.
Men det var först nu som jag insåg... vad det kunde innebära.
Vi stängde in oss med leksakerna i flera veckor i sträck.
Vi gick aldrig ut. Träffade bara varandra.
Det blev för mycket för vilket par som helst.
- Oscar? - Vänta lite.
- Har du varit med alla de kvinnorna? - Vilka?
Dem som du skriver om.
- Det kvittar väl? Det är ju en bok! - Jag är bara nyfiken.
- Gillar du den? Det är det viktiga. - Den är väldigt sexig.
Glöm sex i två sekunder. Vad tycker du om själva texten?
Jag vet inte. Min engelska är inte bra nog.
"Inte bra nog." Varför läsa boken över huvud taget?
Jag älskar dig och allt som har med dig att göra.
Synd att du inte har bokförlag. Då skulle den vara en bästsäljare nu.
- När ska den ges ut? - Ingen aning. Jag jobbar på det.
Vi höll på att bli två guldfiskar i en skål.
Jag sa: "Vi behöver miljöombyte. Vi ringer några kompisar och går ut."
För mig var otrohet alltid den mest kittlande aspekten i ett förhållande.
Jag borde ha tänt på den scenen. Varför gjorde jag inte det?
Varför kände jag mig så sårad?
Inga cigaretter, tack.
Hej...
Oscar...
Varför gjorde du det?
- Varför säger du inget? - Vad ska jag säga?
- Varför lämnade du mig så? - Vet du inte det?
Det var du som började. Du flörtade med min rumskompis. Tafsade.
- Skitsnack. Vi hade lite kul. - Och vi dansade bara.
Vilken dans! Tur att ni inte knullade på golvet.
Förlåt! Jag var svartsjuk. Snälla, snälla, förlåt mig.
Du är min Tiger. Jag vill inte ha nån annan än dig. Nånsin.
Jag älskar dig. Jag älskar dig.
Jag älskade henne med, men vår kredit höll på att ta slut.
Vi gick mot sexuell konkurs.
Det luktar gris.
- Skratta inte. - Prata inte.
Kom, nasse.
Var är han?
Kom, lille nasse.
Var är du? Var är du...
Gå av. Gå av!
Hur vågar du försöka knulla mig, ditt snuskiga odjur!
Här får du.
- Hårdare. - Håll käften!
Nu har du förstört det. Grisar talar inte.
Hur ska jag kunna tro på en gris som talar?
Vet du vad?
Jag tror inte på det heller.
Inte nu längre.
Det var över. Förtrollningen var till sist bruten.
Det var bra. Jag vill inte tänka på nästa steg.
Var inte orolig. Det finns mycket mer att berätta.
Varför skulle jag vilja lyssna? Du har fått för dig-
- att jag gärna är soptipp för dina osmakliga minnen.
Det är väl det du egentligen vill, Nigel?
- Är han kvar ännu? - Ja, men jag skulle just gå.
Nigel har varit extremt tålmodig med mig.
Vi har inte samma synsätt i allt...
men vi har åtminstone ett gemensamt intresse:
Dig, älskling. Det är väl därför som han fortsätter komma tillbaka.
Ja, som sagt: Jag skulle just gå. Tack så mycket för teet.
Ajöss.
- Ursäkta. - Du var borta länge.
- Förlåt. - Jag tänkte äta middag utan dig.
Det är svårt att komma i väg. Du såg hur han är.
- Var hon också där? - Vem?
Fel svar, Nigel. "Ja" eller "nej" hade gått bra. Du vet vem jag menar.
Mimi, ja. Jo, hon dök upp precis när jag skulle gå.
- Konstig typ. - "Konstig, men ser inte illa ut."
- De flesta skulle anse henne ursnygg. - Jag är inte "de flesta".
Jag är din make. Okej?
- Så där. Nu är alla stängda. - Hejsan.
- Är det er lilla flicka? - Ja. - Amrita, hälsa på paret.
Hej, Amrita. Namnet är nästan lika vackert som du.
- Så bedårande. Var har ni gömt henne? - Jag har en barnflicka.
- Och er fru? - Jag är änkling.
Jag beklagar. Men det är härligt med barn ombord.
- Som omväxling till alla rynkiga. - Har ni sörjt för er eftervärld?
- Ursäkta? - Er fru är ju så förtjust i barn.
- Har ni en egen familj? - Nej, faktiskt inte.
Nej, Nigel tycker att jorden överbefolkas bra utan vår hjälp.
Utmärkt tanke i Indien - men frodiga England kan väl mätta fler munnar?
- Nej, men. Titta där! - Amrita, har du sett så vackert!
- Fryser du? - Jag skulle ha tagit med jackan.
- Snälla, låt mig... - Det var mycket vänligt. Tack.
Jag ska hämta nåt i hytten. Vi ses om ett ögonblick.
Tro mig, barn är bättre terapi för äktenskapet än en resa till Indien.
Tro inte på allt han säger. Han är sjuk. Han inbillar sig saker.
Snälla, tyck inte illa om mig.
- Vänta lite. Vad är du ute efter nu? - Din åsikt är viktig för mig.
Jaså?
- Är den det? - Jag måste tala med dig.
- Jag måste få förklara. - Ja, ja. Sätt i gång.
Nej. Inte här. I min hytt. Där blir vi inte störda.
- Snälla... - Tyvärr kan jag inte det. Inte nu.
Nej. Senare. Klockan fem.
Hytt DS1. Okej?
- En tidning! - Här är din jacka.
- Tack, mr Singh. - Ingen orsak.
Vilken fin saga. - Säg tack, Amrita.
Om din pappa tillåter kan jag berätta fler sagor nån gång. Vill du det?
- Två hjärter. - Pass.
- Fyra hjärter. - Ich passe.
- Inget bud. - Pass.
Det är otroligt, men jag måste träffa den där karlen igen.
- Hade inte du fått nog? - Jo, men han accepterar inget nej.
Jag är ledsen, men jag måste bara gå.
- Skulle ni vilja ta min plats? - Så gärna.
- Fint. - Bridge är spelens kung.
En gång spelade jag i två dygn i sträck.
- Er partner är i trygga händer. - Strålande. - Ni får ursäkta mig.
Entschuldigung och så vidare.
Mimi?
Får jag komma in?
Stäng dörren.
April, april!
Din ynklige, sjuke...
Vill du ha henne? Ja eller nej.
Jag vill inte ha nåt mer att göra med er två. Nånsin. Släpp mig! Annars...
"Släpp, annars ringer jag mamma!" Gå då...
Ge dig i väg. Kryp in i din äktenskapliga grav.
Vet du, jag tycker synd om er båda två om ni finner nöje i sånt här.
- Jag finner inget nöje i det här. - Vad gick den här farsen ut på då?
Hur skulle vi annars få hit dig?
- Varför är det plötsligt så viktigt? - Mimi vill att du hör resten om oss.
- För att få bättre chans hos dig. - Vad är du? Hennes hallick?
Jag missunnar inte Mimi det som jag inte längre kan erbjuda.
Jag övervakar hennes affärer i stället för att resignera inför dem.
Du kan få henne, Nigel, med min välsignelse.
På ett villkor: Att du lyssnar färdigt till mig.
- Du gör mig illamående. - Varför står du kvar?
Kom igen, Nigel. Det var ett skämt.
Ha lite humor, för Guds skull. Kom igen. Sätt dig bekvämt.
Du kan ta min rullstol.
Bromsen! Bromsen!
Var lite bussig, Nigel.
Var inte för hård mot en man som förstördes av för stark kärlek.
Javisst, vi borde ha slutat där.
Älskare ska sluta när passionen når sin kulmen-
- inte vänta på den oundvikliga nedgången.
Som det var hade min lust till henne börjat avta.
Hon kunde ligga där, förtjusande, vällustig-
-och jag var helt oberörd.
Jag kände indignation över att hon inte lyckades tända mig som förut.
Vi utvecklade ett narkotiskt beroende av tv-
- äktenskapshjälpmedlet som får gifta par att tåla varandra utan att prata.
En förläggare från New York stannade på väg till bokmässan i Frankfurt.
Jag ville bjuda ut henne.
Det gällde PR, och jag var orolig för Mimis inverkan.
Hon brukade överglänsa alla kvinnor inom synhåll.
- Ska du ha på dig den där klänningen? - Vad är det med den?
- Kan du inte ha på nåt annat? - Vad är det för fel på den?
- Inget. - Vad då, "inget"?
Du tycker att jag ser tjock ut i den. Röven ser tjock ut.
- Sa jag det? - Du tycker att min röv är tjock.
- Det var du som sa det. - Då tycker du det!
Lägg av nu!
- En gång i tiden gillade du min röv. - Det gör jag fortfarande.
- Jag är tokig i den. - Du älskar mig inte längre.
Ta på dig vad fan du vill! För mig får du gärna gå i badrock.
Problemet är att förlagsbranschen inte är som förr.
Slutresultatet räknas. Meriter. Förhandsförsäljning.
Ingen investerar i en oprövad nybörjare.
Så okända kan bara publiceras om de är kända? Moment 22.
Ja. Och dina Paris-miljöer hjälper inte.
- Kom hem till USA där allt händer. - Nej, Oscar är ett inventarium här.
- Som Eiffeltornet. - Han har rätt. Jag trivs här.
- Jag är hemma här. - Så bra! Skaffa dig ett liv...
Paris är ute. Ett litterärt mausoleum.
Henry Miller förbrukade det för 50 år sen.
Frankrike har inte varit sig likt sen man slutade med absint.
- Jag ordnar det. - Det går bra, tack. Ingen fara.
Vet du, du borde bli min agent.
- Det skulle lösa alla mina problem. - "Paris är ute. Vieux jeu."
Jag har svårt nog att bli utgiven utan din insats.
- Du slickade hennes röv. - Jag slickar vilken röv jag vill.
- Din är inte den enda i stan. - Känner du så?
- Exakt så. - Då ska jag nog gå.
Okej. Gör det du.
Jag går nu.
Är du ledsen för att jag går?
- Du är inte ledsen. - Jo, men det blir bättre så här.
- Mina nycklar. - Tack.
Jag älskar dig så mycket. Tvinga mig inte att gå. Snälla!
Okej...
Sluta gråta.
Gör i ordning lite kaffe, eller nåt.
Jag började frukta sänggåendet.
Jag kände en överväldigande lust att sova.
Jösses... Jag är helt utmattad.
Jag tyckte synd om henne där hon låg med ett underliv som ropade "svält!"-
-och organen i ett virrvarr.
Ge mig en godnattpuss.
Inte så. Håll om mig.
Jag pressade mina läppar mot hennes, som man mosar en fimp i ett askfat.
Men det var bara ett preludium till den största slentrianen-
-ett förlopp som kallas kopulation.
Jag kände mig som råttan i fällan.
Där ute roade sig folk, dansade, älskade...
Paris pulserade till sina egna frenetiska rytmer.
De dunkade i mitt huvud och gjorde mig galen.
Jag längtade efter variation. Jag hungrade efter ljud och spänning.
Måste du dricka så? Du kan väl ta ett glas.
- Varför? Det smakar likadant. - Det ser inte likadant ut.
- Oj, så känslig du är! - Vad då "känslig"?
- Jag menar känslig. - Det är fel ord på engelska.
- Du kan säga det på franska. - Nej, din franska är inte bra nog.
- Den är bättre än din engelska. - Det borde den efter alla år i Paris.
Din engelska är kanske inte så bra. Är det därför böckerna inte ges ut?
Är du litteraturkritiker förutom servitris?
- Jag är dansare. - Så fan, heller.
Du skulle tigga dricks ännu om jag inte hade raggat upp dig.
Din lilla slyna!
Föreställningen är slut. Du kan resa dig nu.
Mimi...
Herrejesus, gör inte så här mot mig.
Älskling, kom igen. Säg nåt, snälla.
Gode Gud...
- Larmcentralen. - Min fru svimmade plötsligt.
- Hur gick det till? - Hon föll.
Föll. Hon slog huvudet i en möbel.
- Blöder hon ur näsa eller öron? - Nej.
- Tar hon nån medicin? - Nej.
Hur gammal är hon? Hallå? Hallå?
- Jag har ont. - Var?
- Var har du ont? - I huvudet.
- Väldigt ont? Hur illa är det? - Tiger.
- Ska jag ringa doktorn? - Nej. Håll om mig, bara.
- Älskling, förlåt mig. Snälla. - Jag älskar dig.
Wow. Det är fantastiskt!
Tack. Tack. Jag är så lycklig.
Vilken underbar kväll. Jag önskar att den varade för evigt.
För evigt är väldigt länge, älskling.
Jag har aldrig kunnat tänka i såna termer.
Men när nåt är bra vill du väl att det varar i evigt?
- Visst, men det gör aldrig bra saker. - Inte ens vi?
- Är vi så bra? - Är vi inte det?
Eftersom du nämner det, så: Nej. Inte längre.
Jag...
Kom igen, Mimi. Vi får sluta lura oss själva.
- Jag förstår inte. - Det var fint medan det varade.
Det var väldigt sött, men det håller på att surna. Eller hur?
Tycker du inte det? Jag hoppades att du skulle ta initiativet-
- men du verkar nöjd med att dra ut på det.
Inte jag. Jag förnedrar mig själv när jag förnedrar dig.
Vi förnedrar varandra, för Guds skull.
Låt oss bevara ett vackert minne och sluta medan nån värdighet återstår.
Men jag älskar dig. Du är allt jag vill ha.
Jag vill gifta mig med dig och ge dig barn, ge dig resten av mitt liv.
Jag vill ha mitt eget. Kan du inte få in det i skallen?
Vad gjorde jag för fel?
Har jag nånsin sårat dig? Oscar, berätta för mig.
Även brottslingar får veta sina brott. Vad har jag gjort?
Du har inte gjort nånting. Du existerar. Det är allt.
Jag förstår.
Om jag saknade henne? Javisst.
Men jag upplevde också en otrolig frihetskänsla.
Framtiden kändes ljus och löftesrik bebodd av tusen lockande bilder.
De flesta var kvinnliga.
- Ja? - Det är jag.
- Oscar? - Jag är kvar.
Jag är rädd. Jag kan inte leva utan dig.
- Tyvärr blir du så illa tvungen. - Nej.
Vi har gått igenom det här förut. Vi släpper det.
Ring några vänner och ha lite kul. Vi gick för långt, bara.
Om några dagar är du tacksam för att jag tog första steget.
Spelade hon? Jag kunde inte vara säker.
Jag ringde hennes rumskompis. Inget.
Resten av dagen funderade jag och halva natten drack jag.
- Jag väntade på dig. - Jag ser det. Varför då?
- Det vet du. - Jag är slut och tänker slagga.
- Nej, vänta! - Släpp mig.
- Jag vill säga nåt. - Det finns inget mer att säga.
- Snälla! - Det gör det inte lättare för dig.
- Du måste lyssna på mig! Snälla. - För Guds skull...
Snälla...
Rita, kom här. Rita.
Okej. Du får väl komma in.
Vill du ha en?
Okej... Vad är det som är så viktigt?
Det var sant. Jag kan inte leva utan dig.
- Var det allt du ville säga? - Släng inte ut mig!
Ge mig en sista chans. Jag kan leva med dig på vilka villkor som helst.
Jag klarar vad som helst bara jag får vara med dig ibland.
Du kan skrika åt mig. Du kan slå mig. Du får ha andra kvinnor.
Jag struntar i vad du gör, men snälla skicka inte i väg mig.
Även om du inte älskar mig längre så behåll mig av medlidsamhet.
Jag gör allt för att få vara hos dig. Snälla! Snälla!
Snälla, jag ber dig.
Snälla! Snälla! Jag ber dig...
Alla har en sadistisk ådra. Inget får fram den bättre-
- än vetskapen att man har nån i sin nåd.
Om hon verkligen ville bo i ett helvete-
- skulle jag göra det så varmt att även hon ville därifrån.
Ja. Det känns så skönt.
Ja, det gör det, Cindy.
- Cindy? - Jag menar Minnie... Mimi.
Visst. Jag är med. Ja, varför inte?
Ta med några brudar. Vi gör en helkväll.
Vem då? Ja, det kan du tro. Den bästa röven på den här sidan floden.
Okej. Ja, vi ses där.
- Ja? - Middagen är klar.
- Jag äter ute. - I kväll?
- Är det nåt speciellt i kväll? - Din högtid.
- Vilken högtid? - Thanksgiving.
- Jag ville överraska dig. - Jaha. Ska vi se vad du har?
- Jösses, vad är det? - Kalkon.
- Jag lagade den speciellt åt dig. - Kremerade den, menar du?
- Det avgör saken. Jag går. - Ska du inte smaka lite?
Skämtar du? Jag respekterar min tandläkare för mycket.
Glöm matlagning i framtiden. Håll dig till sånt som du klarar.
- Förresten, hur går det med dansen? - Dans måste komma från hjärtat.
- Och? - Mitt hjärta är krossat.
Jag kom äntligen åt henne. Jag åstadkom det omöjliga.
Hon tappade sitt utseende, sin figur. Tynade bort.
Fick nervösa utslag och blemmor.
- Vi beundrade just din nya frisyr. - Jaså?
Susan tycker att den klär dig. Jag med.
Det är nåt som den påminner mig om...
- Nu vet jag. Rita! - Rita?
Du vet väl vem Rita är? Rita, grannens hund.
Vänta lite. Vad är det där? Ser ut som en finne.
Det är det. Och din näsa blänker också.
Jag är ingen make up-artist, men jag kan bättre än så.
Nej, men... Inte visste jag att vi hade Halloween-fest.
Hon var så lätt att såra. Det var som att skjuta fisk i en tunna.
Inte nu, för Guds skull! Ser du inte att jag försöker jobba?
Har jag förresten bett dig att städa åt mig?
Nej. Så sluta spela martyr.
Ta av den där grejen på huvudet. Du ser fulare ut än normalt.
Du förfaller. Jag skäms över att bli sedd med dig nu för tiden.
Vad är det nu?
Jag väntar...
- Vad väntar du? - Barn.
- Vad sa du? - Jag ska ha barn.
Herregud...
- Hur länge har du vetat? - Bara sen i går.
I tredje månaden, sa doktorn.
Vad ska du göra åt det?
Göra åt det?
Titta på mig. Ser jag ut som en pappa?
Kan du se oss ta hand om ett barn här?
Jag är snart 40. Jag har inte sålt en enda bok än.
Världen vet inte att jag finns till.
Inte en dag går utan att jag tänker att jag borde ta livet av mig.
Vore det rätt att betunga ett barn med en sån far?
Var ärlig.
De hade berättat om komplikationerna, men hon såg ut som en gravstensfigur.
För en sekund veknade jag nästan.
- Du kom. - Varför skulle jag inte det?
Jag tog med blommor.
Du är här. Inget annat räknas.
Jag har tänkt att när du är på benen igen-
-så kan vi resa bort, bara vi två.
- Resa bort? - Ja. Långt, långt bort.
Jäklar. Ingen plats.
Du ser blek ut. Mår du bra?
Pardon, madame. Ursäkta mig.
Oj, ursäkta. Förlåt mig.
- Titta. Där är det. - Det är vad du behöver, älskling.
Jag kan se dig njuta under en sån palm med ett drinkglas i handen.
Helvete, jag kan inte sitta så här hela resan. De får stuva undan den.
Jag kommer strax.
Bagaget är redan lastat. Den kan inte resa utan dig.
- Det här är allt jag har. - Har ni inget i bagagedelen?
Kan jag få se er biljett, tack?
Ska jag fråga om det finns nån läkare ombord?
Jag måste kolla med kaptenen.
Jag kunde tänka mig henne titta ut mot samma vackra måne som jag såg-
- men den såg nog inte ut sån för henne.
Sinnesstämningen avgör hur man grips av saker.
För henne måste den ha varit giftig-
-för mig persikosöt.
Jag får en känsla av att du hittar på efter hand.
Jag önskar att du hade rätt. Min fantasi är inte hälften så rik.
Jag kunde kanske ha gett ut det trots allt.
Även om hälften vore sant hade du skämts för att berätta det.
Åh, tusan... Du känner mig fortfarande inte alls.
Är du fortfarande arg på mig?
Jag vet inte. Jag är förvirrad.
Jag ville att du skulle höra det.
Jag hade hellre hört det av dig.
Jag lämnar orden till honom. De är allt han har kvar.
Snälla, kan vi... När kan vi få vara ihop ensamma?
- Jag menar riktigt ensamma. - Hör resten av historien först.
Sen får vi se.
Fiona?
- Jag undrade var du var. - Du missade middagen.
- Jag glömde bort tiden helt. Förlåt. - Dado höll mig sällskap.
- Bra. Hur gick bridgen? - Det var katastrof.
Vi hade riktig otur. Jag har aldrig fått så dåliga kort i hela mitt liv.
Strunt samma, Dado. Otur i spel, tur i kärlek.
- Får jag bjuda på ett glas? - Nej, tack. Nån annan gång.
Kommer du, älskling?
Hej då.
Sliskig jävel. Han vill nog gärna innanför dina trosor.
- Ska du säga! - Vad menar du?
Jag är inte dum. Mötena med den amerikanske knäppgöken.
- Du lockas inte av hans blå ögon. - Jag hänger inte med.
Du är ute efter hans fru. Du är tänd på henne, va?
- Jag tycker bara synd om tjejen. - Så mycket att tungan hänger ut.
Akta dig, Nigel. Allt som du kan göra kan jag göra bättre.
Herregud...
- Du kan väl ta sjösjukemedicin? - Då somnar jag.
Det är väl bättre att sova än att lida?
Vi önskar er välkomna till vår maskeradbal i kväll.
Dansa in nyåret till musik av Danny Garcy och hans pojkar.
Om ni saknar maskeraddräkter har vi roliga hattar...
- Roliga hattar! Jösses... - Här.
Här. Ta en till.
Du gillar att jag tar piller, va? Den ena sorten efter den andra.
- Jag borde strunta i det. - Vad pratar du om?
P-piller, Nigel. Vi gör det inte så ofta längre att det är värt det.
- Snälla. Sluta. - Vad gör vi här?
Vad söker vi som vi inte kan hitta hemma?
Sju år. Se var vi har hamnat. Vi borde inte åka till Indien alls.
Jag får ligga till sängs ett halvår.
- Jag är inte riktigt med... - Nej, och jag vet var du är!
- Det är som en drog. - Det här börjar bli trist.
Du är besatt av en snuskig krympling och hans sexiga fru.
- Gå och få påfyllning. Låt mig vara. - Okej. Om det är så du känner, så.
Med tiden blev Mimi ett avlägset minne, ett avslutat kapitel.
Min frihetskänsla återvände hämndlystet.
Jag hade inte dumpat Mimi för en kvinna.
Jag hade bytt ut henne mot hela kvinnosläktet.
Och jag beslöt mig för att ta igen förlorad tid.
Inga fler känslomässiga snaror.
Jag vältrade mig i kvinnokött som en lycklig gris-
- studsade från säng till säng, tog allt som bjöds och skyndade vidare.
Varje dag lovade nån ny, kortlivad sexuell upplevelse-
-ju kortare, desto bättre.
Varje gång jag såg in i en kvinnas ögon såg jag spegelbilden av nästa.
Efter två års surr låtsades jag inte skriva mer och vände på dygnet.
Likt Dracula vaknade jag i skymningen och lade mig åter i gryningen.
- Jag måste åka hem, Oscar. - Nej. Vi ska ha kul.
- Natten är ung. - Jag ska upp om två timmar.
Lägg av med det skitsnacket. Vi ska ha lite kul.
Nej! Stanna!
Nåt har gått åt helvete...
Jag hade mer tur än förtjänat. Bara hjärnskakning och ett brutet lårben-
- som fick mig att ligga där som en mumie i veckor.
Ingen av mina erövringar brydde sig om att se om jag andades.
Hej.
Det var som tusan! Jösses...
- Så du tog inte livet av dig? - Varför det? Jag var redan död.
- Du ser fantastisk ut. - Jag känner mig så.
- Här. Jag tog med dem till dig. - Tack.
Du kan väl sätta dig när du ändå är här.
- Var har du varit hela tiden? - Du köpte biljetterna. Du bör veta.
Martinique? Stannade du kvar? Vad har du sysslat med?
- Jobbat på hotell. - Som servitris?
Ja. Tills chefen fick veta att jag dansar. Sen var jag med i en show.
- Så snällt av honom. - Han var väldigt snäll.
Han fick mig nästan att tro på människor.
- Bara nästan? - Han lyckades.
Tills jag kom ihåg dig.
Träffad!
- Varför är du här? - Jag är bara på besök.
Jag hörde om din olycka och ville se om du behöver nåt.
Vet du vad jag behöver? Att du håller dig borta från mig.
Du har kvar din charm, Oscar. Det borde jag ha förstått. Jaha...
Hej då.
- Minns du karusellen? - Det är klart att jag gör.
Jag minns den som ett tandläkarbesök.
Ta det försiktigt! Sluta.
Skitstövel. Trodde du att jag hade glömt?
Hon besökte mig när jag kom från intensiven. Hon sa:
"Det är dåliga och goda nyheter. Du är totalförlamad nedanför midjan."
"Okej", sa jag. "Och de goda nyheterna?"
"Det var de goda nyheterna", sa hon. "De dåliga är att hädanefter"-
- "tar jag hand om dig."
Vi var än en gång ett par. Hon flyttade in hos mig-
- och skötte mig med en konstig sorts plikttrogenhet.
Hon var min kock, min hushållerska, min fångvakt och min sköterska.
Kan du inte... Benet börjar skaka om du alltid sticker på samma ställe.
Ser du? Det får benet att skaka. Kan du inte hitta nåt annat ställe?
- Ska jag försöka igen? - Nej. Nästa gång.
Se vad du fick mig att göra, dummer.
Herregud, du tänker väl inte använda den igen?
Inget kvar. Jag skaffar mer i morgon.
Tanken slog mig att hon kanske älskade mig än, trots allt.
Det kan ju inte vara roligt att skada nån som inte betyder nåt för en.
Ägg, Tiger. Kom och ät.
- Ska du inte ha? - Jag ska gå ut.
- Inget i? - Som vad då?
- Kanske tomat eller svamp? - Vill du ha lite svamp?
Ja, det vore gott.
I så fall får du gå och plocka.
Hallå?
Ja, det gör jag.
Nej, han är inte tillgänglig. Vem är det som ringer?
Nej, jag är hans sköterska.
Vad fan... Jag är visst tillgänglig!
Så du har hört det? Ja, det är väldigt ledsamt.
Vem är det?
Nej, det är tyvärr helt omöjligt. Han är totalt arbetsoförmögen.
Det ska jag. Ingen orsak. Hej då.
- Vem var det? - "Paris är ute. Vieux jeu."
Menar du Beverly? Vad ville hon?
- Vad ville hon, för tusan! - Hur skulle jag veta det?
Du kunde ha låtit mig tala med henne.
- Jag sa att jag kunde ha fått prata. - Jag hörde dig.
Jösses, Mimi, jag får varken se eller prata med nån nu för tiden.
- Det är som en isoleringscell. - Jaså?
Du...
Jag vet att förtjänar alltihop. Jag behandlade dig som ett monster.
- Jag är ett monster. - Tiger!
Du får inte kritisera dig själv. Det är mitt privilegium.
- Jag vet. - Jag förtjänade det.
Men jag lovar att aldrig mer skada dig.
Du? Skada mig? Väldigt lustigt.
Och pilla inte med pillesnoppen medan jag är ute. Det är meningslöst.
- Skönt att du är hemma. - Har du saknat mig?
- Vad tror du? - Lika mycket som när du dumpade mig?
Inte det nu igen! Snälla, jag vill inte bråka.
Varför inte? Jag älskar att bråka. Jag har fått smak för det.
Jag klarar mig inte utan det.
- Vad är det där? - Vad tror du?
Vad väntar du dig när du lämnar mig ensam hela kvällen?
- Jag kissar på mig, förstås. - Åh, stackars Tiger.
Jag får byta blöja. Gud, vad du stinker...
Varför tar du inte livet av mig? Ge mig en överdos.
Knuffa ner mig för trappan, eller nåt.
Jag höll nästan på att glömma.
Det är väl din födelsedag?
Är det? Det kom jag inte ihåg.
Happy birthday to you Happy birthday, dear Oscar
Trots att hon svälte mig på mänsklig kontakt tog hon gärna med mig ut.
Hon visste hur ont det gjorde att påminnas om enkla nöjen-
-som jag för alltid skulle förnekas.
Antoine, låt farbrorn vara! Du ser ju att han har ont.
- Du kunde ha varit bra med barn. - Vem vet?
Du får du aldrig veta. Det är då säkert.
Det var inte bara att jag inte ville ha vårt barn.
Jag kände mig inte värdig det. Du kan ju fortfarande få.
Ingen risk. Jag är ett säkert ligg nu för tiden.
Vad menar du?
Aborten som du så vänligt betalade gav mig en infektion.
Jag var väldigt sjuk i Martinique. Dog nästan, faktiskt.
- Det har du aldrig berättat. - Jag berättar det nu.
Gud, vilken skit jag var. Jag föraktar mig själv.
Jag hatar mig själv. Mycket mer än du kan hata mig.
Inbilla dig inget, Oscar. Ingen kan hata dig mer än jag.
- Varför stannar du hos mig? - Vet du inte det?
För att du är värdefull för mig. Mycket värdefullare än förut. Skål!
Så var det. Vi behövde varandra, hon och jag.
Det börjar bli fruktansvärt kallt.
Mimi, vattnet är kallt.
Jäklar, det har tagit slut igen. Jag får tala med värden om det.
Gå ingenstans.
Hallå? Ja. Och du?
Nej, jag kan inte. Jag är helt slut. Jag skulle vilja, men orkar inte.
Vilken tid käkar ni?
Äh, lägg av.
Är det sant? Så coolt att han bjöd in mig.
Det vore kanske bra för mig ändå.
Jaså?
Det är nog fint.
Ja. Ger du den till mig?
Jaha?
Ja.
- Jättegott. Tack. - Visste du inte att jag lagade mat?
- Trodde bara att jag kunde dansa? - Du dansar bra.
- Bättre än maten? - Visst. Jag menar... Nej.
Maten är bra, men dansen ännu bättre. Fast du jobbar inte på det.
- Jag kan aldrig dansa så bra som du. - Jodå.
Kom igen. Du är speciell.
- Visst är han, Tiger? - Absolut.
Han älskar att se dig dansa. Han tycker att du är underbar.
- Visst, Tiger? - Javisst.
Vad sägs om det? Titta! Inte illa! Kom igen.
- Mims, du är galen. - Kom igen.
Vad sägs, va? Och han är inte gay heller. Det är väldigt ovanligt.
Visa hur du kan sträcka ut. Kom igen!
Vad säger du om det, Tiger? Det borde du testa nån gång.
Kom igen, Basil. Dansa lite för Oscar.
- Jag åt för mycket. - Jo...
Den stackarn har så lite kul i sitt liv nu för tiden.
Ingen underhållning alls.
Nå?
Kom igen. Stanna inte.
Dansa! Dansa!
Jag hade vant mig vid att bara vara en halv man-
- men den kvällen nådde jag absoluta botten.
Det var nåt slags katarsis. Vi visste att vi aldrig skulle få uppleva-
- sån extrem passion och grymhet med nån annan levande själ.
Oscar Benton, tar ni Micheline Bouvier till er äkta maka?
- Ja. - Micheline Bouvier...
- tar ni Oscar Benton till er make? - Ja.
Enligt lagen förklarar jag er för äkta makar.
Vi var som överlevande i en katastrof så hemsk-
- att den utgjorde ett band emellan oss, delat med ingen annan.
Förhållandet hade gått cirkeln runt. Vi hade nått en platå.
Dammet har lagt sig sen dess, men jag lever i ständig fruktan.
Jag är rädd att förlora resterna av våra hjärtan till nån lyckosam jävel.
Det känns konstigt att bekänna det för nån som hoppas bli just den.
Försök inte förneka det. Det finns bara plats för en hycklare i hytten.
Om du inte stannar på ett glas till kan du lika gärna gå.
Det finns inget mer att berätta.
- Jag förstår dig nog bättre nu. - Och henne?
Ja, henne med.
Jäklar. Jäklar. Jäklar.
Hör du, vi kan väl bete oss vuxet?
Ja, vuxet är ordet. Allt som jag kan göra kan du göra bättre. Varsågod.
Jag säger inget om du vill ha en liten affär med italienaren.
Fiona?
- Tar du språnget till sist? - Ja.
Jag behöver nåt att dricka.
Jag vill ha ett glas. Vill du också ha?
En whisky, tack. Ingen is.
Vilket trick! Ganska bra för en kille med två vänsterfötter.
- Jag låtsas inte vara dansare. - Jag skämtar!
Jag är inte så bra själv.
Kolla som den där latino-älskaren håller på.
Se upp. Han nafsar henne åt sig.
Nästan dags.
Var är din engelska ros? Hon får skynda sig.
Fiona är ingen sjöman. Hon ligger i kojen.
- Vilken besvikelse. - Ja. Hon har tagit sjösjukepiller.
Så synd. Mimi och jag hade tänkt dela en flaska champagne med er sen.
Er två. En liten avskedsträff med våra speciella vänner.
Okej, nu gäller det. Om ni vill hinna med nåt i år får ni skynda på.
Det är tio sekunder kvar. Nio... åtta... sju...
sex... fem... fyra... tre... två... en!
Nå, älskling?
- All lycka, Oscar. - Visst.
All lycka.
För din hälsa och välgång! Du märker att jag inte säger "Gott nytt år".
Om man blickar mot evigheten är ett år det andra likt.
Det menar du inte. Skål, i så fall.
En flaska champagne till rum A-29. På min nota.
Okej, pojkar och flickor. Det räcker. Sluta nu.
Ska man börja ett nytt år så? Fred. Låt oss få fred.
- Shalom! Shalom! - Så ja. Lugna er nu.
- Nej. - Varför inte?
- Jag trodde... - Vad trodde du?
Men du sa...
- Jag vet hur berättelsen slutar nu. - Nej, det gör du inte. Inte än.
Jag tror...
- Jag tror att jag är kär i dig. - Lägg av.
Jag är bara en fantasi. Ett tidsfördriv på en tråkig resa.
- Är det bara en lek ännu? - Har jag sagt att det inte är det?
Men... Jag är uppriktigt och ärligt kär i dig.
Därför kan du aldrig få mig.
- Du sårar mig nåt fruktansvärt. - Som du sårar din fru?
- Hon vet inget om oss. Hon vet inget. - Hon tittar rakt på oss.
- Har du kul? - Älskling... Så underbart.
- Visst är det? - Hur mår du?
Så gott som ny, tack vare din omvårdnad.
Här. Ny kan du avlägga nyårslöften.
Är det säkert att dricka på tom mage?
- Vem vill vara säker? - Strunt i det då.
- Jag känner mig farlig i kväll. - Så ska det låta, Fiona.
Jag visste att din närvaro skulle krydda kvällens förehavanden.
Snällt tänkt. Jag har aldrig sett min man i gång med nån annan kvinna.
Oscar väckte mig med en flaska champagne.
Kallar du det "i gång"? Han kommer nog ingenvart med henne.
Så synd.
Jag misstog mig kanske på dig, Nigel.
Din fru hade kanske varit ett säkrare kort.
Sluta tjura! Du borde vara glad att de trivs så bra ihop.
Ta på en rolig hatt, så mår du bättre. Kasta serpentiner på dem.
Heja! Det är Titanic på nytt.
Närmare, Gud, till Dig närmare Dig
Jag vet hur det känns.
Jag har varit en loser hela livet. Gå med i klubben!
Släpp! Om du inte vore krympling skulle du få.
Sätt i gång. Jag förtjänar ditt hat. Jag är avskyvärd. Jag är ynklig.
Nej, inte ditåt, Nigel. Skynda dig. Det blir inget kvar åt dig.
Jävla helvete!
Är hon här?
Har du nånsin sett en sån allegori av elegans och skönhet?
Två nymfer som sover av sig sina älskogsansträngningar.
Du missade verkligen nåt, Nigel.
Fiona var en uppenbarelse. Så eldig...
Jag tvivlar på att du har njutit henne till fullo.
- Ditt svin! - Ta bort dina jävla händer.
Din idiot!
Du förtjänar inte att höra slutet på historien.
Här. Ge hit. Ge mig den där, bara! Annars skadar du nån.
- Kom igen. Var inte dum. Ge mig den. - Skada nån?
Nej... Inte nu längre.
Vi var bara för giriga, älskling. Det var allt.
Hej.
- Hej, gumman. - Pappa hälsar er Gott nytt år.
Subrip: TomTen